Cay Bond om stjärnorna som lyste på modehimlen under Stockholm Fashion Week.
![Artikelbild](/_next/image/?url=https%3A%2F%2Fnews55.fra1.cdn.digitaloceanspaces.com%2Fuploads%2F2024%2F04%2F5.Jennifer-Blom-foto-Stureplan3JPG.jpg&w=1200&q=75)
![Cay Bond](/_next/image/?url=%2Fimages%2Fauthor.png&w=1200&q=75)
Mest läst i kategorin
Modevisningarna i Stockholm förra veckan inleddes med Fashion Talk, där representanter från regeringen och företrädare för olika kreativa näringar deltog. Oscar Stenström, statssekreterare, som arbetar med den nya handelsministern Ann Linde, berättade att regeringen de närmsta fyra åren ska satsar 28 miljoner utspritt på att utveckla och stärka den internationella marknadsföringen av Sverige som designland. Det är väl en bra nyhet, frågan är bara – vem det är som avgör vad som är värt att marknadsföras och hur?
Det är väl ganska självklart när det kommer till modedesign att en kreatör med talang och djup kunskap om tillskärning, sömnad, material och idéutförande, utmärker sig direkt på catwalken. På Stockholms Fashion Week såg man stjärnorna – men hur många av dessa kommer få en del av de 28 miljonerna? Vet regeringen vilka som är värda att satsa på? Det återstår att se. Hittills har liknande satsningar inte lett till att Sverige utmärkt sig inom mode.
Om man däremot skulle fråga någon på gatan i London, Paris eller Milano hade de slentrianmässigt nämnt H&M och sedan Acne. H&M är det största massproducerande klädföretaget i världen, medan Acne är ett mer sofistikerat modedesignföretag. De sistnämnda skall enligt min mening ha heder för sin framfart, märk väl att de klarat sig själva utan bidrag.
Men eftersom många svenska modeföretag visat sina nya kollektioner tidigare i veckan, vill jag ändå uppmärksamma några av de som jag fick tillgång till att bevaka, som definitivt har potentialen att bidra till att också göra Sverige känt för sitt mode.
Först ut på visningsschemat var Borås Textilhögskola som befinner sig på 39 plats och som den enda svenska modedesignskola, på den internationella listan över de bästa utbildningarna i världen. De visade sin sedvanliga examensvisning med flaggan i topp. Bästa elev valdes: Evelin Kägo, som fick priset för bästa kollektion. Hennes arbete handlade om förhållandet mellan stickat och mönstrat, och hur färger förhåller sig i sammanhanget. Det var en häftig, strålande kollektion som säkert är begynnelsen till något stort. Andra elever hade utvecklat intressanta materialfrågor som också är högskolans specialitet.
Fler nya men ändå etablerade talanger är designerna bakom moemärket l’Homme Rouge från Göteborg. En tillsynes opretentiös men stilren kollektion presenterades i en alldaglig sporthall. Kläderna var alltifrån alldagliga, däremot precisa i snitt, material och färger. Ett försök att dölja en precision som totalt misslyckades. Det var helt enkelt begåvat!
Modemärket Stylein har potentialen att bli ett nytt Filippa K, med samma inställning till användbara plagg men med skillnad i form och material. Kollektionen var elegant och lättburen.
Fadi el Khoury är couture-designern som, med anledning av sina tillfälligt dåliga affärer, fått utstå smälek och skvaller av Stockholms modeankdamm. Hade någon kapabel investerare funnits hade han inte behövt gå igenom det. Det är svårt att vara en god affärsman samtidigt som man är en talangfull kreatör. Kvar finns alltså kreatören och talangen, just nu omhändertagen av NK men som säkert kommer att försvinna till något mer uppskattande land med en insiktsfull kapitalist. Fadi el Khourys presentation innehöll endast några få, men oerhört välarbetade, klänningsmodeller som vid en tidig frukostvisning tog andan ur pressen.
En ödmjuk, idogt arbetande couturière är Jennifer Blom, som visade en läcker, kvinnlig kollektion av långa klänningar i siden och chiffong i vackra färger – och ibland med ett mönster med inspiration av en målning ”Swan Island” – sirligt och elegant med stringens.
En nykomling som vet hur man uttrycker sig både i ord och handling är Ida Klamborn. Vid den inledande Fashion Talk, dit hon var inbjuden att representera modenäringen, uttryckte hon at det hade varit bra om vi kunde ta mode på allvar i Sverige, precis som i Frankrike där det är en del av kulturen. Det var så rätt. Det är precis vad det handlar om. I Sverige räknas kronor och ören först, i Frankrike räknas innehållet och kunskapen. Det är kanske därför Frankrike är känt som modets ursprungsland? Ida presenterade en läcker, mycket precis och välgjord kollektion för en ny medveten medborgare. Hon är tydligt framtid.
Varje säsongs modevisningar är oftast toppad med en särskild visning. Denna säsong kan man säga att en visning överträffade det mesta – den begåvade Diana Orving (som jag följt sedan hon först började sy på egen hand i sin pyttelilla ateljé mittemot mitt dåvarande kontor för flera år sedan). Diana är en klädkonstnär. Men hennes konst går dessutom att bära. Tillsammans med koreografen Alexander Ekman, och minst 25 gracila balettdansöser, presenterade hon en kollektion som kan gå till historien. Modet, klänningarna, kom till sin absoluta rätt på dessa vackra dansöser. Man önskade att visningen aldrig skulle ta slut. Så tilltalande var kollektionen i en fantastisk visning.
Så nu undrar jag hur mycket av dessa 28 miljoner regeringen kommer satsa på Diana Orving, som bevisat att hon är en kreativ näring värd att uppmärksamma och som kan leva upp till alla internationella förväntningar som handlar om svensk naturlig estetik. Diana Orving är den tindrande stjärnan på den nordiska himlen.